..."och i samma stund som Eliza majestätiskt tog fram"-
- "en 50-pundssedel från lådan och lade den i sin egen börs"-
- "blev vi plötsligt avbrutna av gamle MacDonald själv."
"Vi samlade hela vårt köns vinnande värdighet och utnyttjade den."
"Sophia tjöt och svimmade, jag skrek hysteriskt."
"Till slut samlade vi oss, flydde och skyndade till London."
"Vi ville återvända till våra mödrar..."
"...men fick av en tillfällighet höra att de båda hade svultit ihjäl."
- Fanny! - Farväl, Suzy.
Hitta på många historier till mig och ät massor av tårtor.
Flicka lilla, borsta ditt hår, men inte så du tappar det helt.
Fanny, nu är han här.
Vakna. Säg adjö till er syster.
- Jag ber om ursäkt för förseningen. - Skynda er nu bara.
- Farväl. - Kom nu, jag har inte hela dagen.
Farväl, mor.
- Hälsa mina systrar. - Skriv och säg när jag ska komma hem.
Mor?
Hörde ni det?
- Det är en last med svarta, miss. - En last med svarta?
Ja, slavar. Säkert någon kapten-
- eller heroisk skeppsläkare, som vill ge sin fru några svarta.
Stilla.
Hallå?... Hallå?
Klockan är fem på morgonen.
En Mrs Norris har ordnat flickans transport hit.
Det är visst hennes systerdotter.
Mrs Norris bor i prästgården där borta.
Jag fick besked att sätta av henne vid Mansfield Park.
Så sätt av henne då.
- Ni måste vara min moster? Fru Norris? - Ja.
Han kom med dig två timmar för tidigt.
Kom in.
Ellis, hämta barnen. Nå, låt oss titta på dig.
Nå ja... Du har säkert andra kvaliteter.
Sir Thomas... nu är hon här. Vårt nya lilla fosterbarn.
Goddag, Fanny.
Goddag, sir Thomas. Min familj bad mig hälsa.
- Hur gick din resa? - Bra. Tänk att England är så stort.
- Men du reste bara hundra kilometer? - Ja, sir. Mycket imponerande.
Det är det verkligen.
Tag med henne till prästgården. Hon får träffa de andra barnen sedan.
- Hem till Mr Norris och mig? - Ja, jag trodde ju...
Nej, nej. Det måste vara ett missförstånd.
När jag föreslog att vi skulle hämta Lady Bertrams och min systerdotter...
Jag vill inte vara till besvär...
Tala inte utan att bli tilltalad.
Ursäkta oss ett ögonblick, miss Price.
Godmorgon, Jag heter Maria Elizabeth Bertram.
Och jag heter Julia Frances Bertram. Ett nöje att få träffa er.
Trevligt att råkas.
Mr Norris tål oväsen från barn lika lite som han kan flyga.
Men det kanske vore oklokt att ha henne i samma hus som pojkarna.
Om ni uppfostrar dem tillsammans kommer pojkarna-
- bara betrakta henne som en syster, även om hon är vacker som en ängel.
Det har ni nog rätt i. Så är den saken avgjord.
Maria, Julia... Lyssna noga.
Vi måste förbereda oss på... stor okunskap...
...dåligt omdöme och vulgärt beteende.
- Dessa fel går att rätta till. - Bara hon inte bråkar med min mops.
- Julia har äntligen slutat med det. - Naturligtvis inte, min vän.
Ni flickor får aldrig vara arroganta mot henne. Hon är inte er jämlike.
Men det får inte bli uppenbart för henne.
- Det kräver mycket finkänslighet. - Ja, mycket finkänslighet.
Matsalen ligger där, vinterträdgården där och där nere finns källaren.
Jag hoppas inte att du är en butter flicka.
Din mor hade sådana tendenser och gifte sig för att trotsa familjen.
Det här är västra flygeln.
Den ska repareras så fort Tom ägnar mindre tid åt hästar och spel.
Biljardrummet, bara för män. Kom ihåg att det ska vara måtta i allt.
Ja, det är Toms självporträtt. Mycket modernt. Mycket modernt.
Sir Thomas makalösa bibliotek. Kom nu, jag har inte hela dagen på mig.
Här är sir Thomas arbetsrum. Stör honom aldrig här.
Han har många bekymmer för tiden. Detta är hans personliga fristad.
Tjänsteflickornas rum. Betjänterna bor där nere.
Du ska vara min assistent.
Detta rum som tidigare var barnkammare och senare guvernantens rum-
-blir nu ditt eget rum.
- Ursäkta mig. - Ja?
- Hur länge ska jag vara här? - Ja, det beror ju på...
Om allt går bra... För alltid.
Kära Suzy. Det verkar som om mor har skänkt bort mig...
...och framtiden ser mörk ut här på Mansfield Park.
Oroa dig inte. Det är bra att gråta. Då växer håret.
Gör inte narr av mig.
- Hjälper det? - Vad då?
Mitt uppträdande. Känns det bättre nu?
Det för mig åtminstone förvirrad.
Bra. Jag heter Edmund.
Vem är det du saknar?
Jag berättade för Edmund om dig, Suzy.
Han frågade om jag ville skriva till dig. Jag hade inget papper-
- så han gav mig till fler brev och historier än du hinner läsa.
"Förresten... Eliza rymde till Paris med sin älskare."
"Dessvärre levde hon över sina tillgångar"-
- "fängslades och blev delvis uppäten av sina två små söner."
"Men hon ämnar mörda vakterna."
"Jag ska hålla dig underrättad om hur det hela utvecklar sig."
"P.S. Hälsa mor att jag gör framsteg varje dag."
"Englands... historia."
"Henrik den sjätte: Jeanne D'Arc levde på hans tid"-
- "och rörde upp känslorna hos engelsmännen."
"De skulle inte ha bränt henne. Men det gjorde de."
"Henrik den åttonde: Jag ska förskona er från att höra vad ni redan vet"-
- "och mig själv från att berätta, något som jag inte riktigt minns."
"Rättvisa och plikt..."
"Och denna skamfläck för mänskligheten, drottning Elizabeth som"-
- "som den onda drottning hon var"-
- "spärrade in sin kusin, Mary, drottning av Skottland, i 19 år"-
- "och framkallade hennes förtidiga, oförtjänta, skandalösa död."
"Till evig skam för monarkin och hela kungadömet."
Av en partisk, fördomsfull och okunnig historiker.
- Fanny, du är förfärlig. - Alla dessa stridigheter och krig.
Jag har inte mycket till övers för männen och det finns inga kvinnor.
Det undrar mig mycket att historia är så tråkigt-
-för det mesta måste vara uppdiktat.
Jag måste ge ditt spänstiga intellekt stramare tyglar.
Jag tror situationen kräver...
...Shakespeare.
Fanny Price! Försök uppföra dig anständigt!
Vad är det?
Tycker du om henne?
Mrs Shakespeare? Hon är mitt allt. Jag kan inte tacka dig nog.
Mina talanger är inget mot dina.
Mina historier är döda jämfört med dina vilda konstruktioner.
Ja, jag är ett vilddjur. Det håller sir Thomas nog med om.
Bry dig inte om honom. Han har mycket att tänka på.
Som vad då?
- Edmund? - Det är mycket komplicerat.
- För komplicerat för mig? - Fanny...
Ångrar han att han tog sig an mig?
Nej, han har... problem med slavarna på plantagen.
Motståndarna till slaveriet bråkar.
Det är väl bra?
Vi är alla beroende av slaveriet, Fanny.
Du också.
Tom, det menar du inte! Kom tillbaka!
Du gör som jag säger!
Och gör som ni gör? Även jag har principer, sir.
Du är en ängel.
"Kära Suzy. De senaste nyheterna:"
"Sir Thomas har släpat med sig Tom till Västindien"-
- "för att 'skydda våra intressen där'."
"Maria har förlovat sig"-
- "med en Mr Rushworth, som sir Thomas godkänt via brev."
"Alla är förtjusta i honom utom Edmund som säger:"
Om han inte haft 1 2 000 pund om året hade han ansetts oerhört dum.
"Därför är Julia mer angelägen än någonsin att hitta en friare."
"Och Mrs Norris man är död."
"Det verkar inte beröra henne särskilt mycket."
"Hon har flyttat in på Mansfield för att minska sina utgifter."
"Vilken tur jag har"...
"Så nu har en ny präst flyttat in i prästgården"...
..."och livet verkar bara som en enda rad... av likgiltigheterna."
De är halvsyskon till den nya prästfrun.
Jag väntar mig att ni underhåller dem med passande intresse.
För att inte tala om beredvillighet.
Jag behöver nog resten av förmiddagen för att hämta mig från balen i går.
- Jag är en smula trög. - Det menar du inte?
Mr Rushworth, tag er nu samman.
Får jag presentera: Miss Mary Crawford.
Och hennes bror: Mr Henry Crawford.
Det här är min syster, Lady Bertram. Mr Edmund Bertram.
Det här är miss Julia Bertram, som nyss debuterat i sällskapslivet-
- och miss Maria Bertram, som nyss förlovat sig med Mr Rushworth.
Ni passerade kanske Mr Rushworths magnifika gods på vägen hit?
Det är det med den imponerande parken.
Vi planerar faktiskt en del förbättringar.
Och Fanny Price.
Ja... Ni verkar vara en dyster församling.
Kom och spela med oss, Mr Crawford.
- Nå? - Jag tycker mycket bra om dem båda.
- Men jag tycker bäst om Julia. - Varför det?
För att hennes moster, fru Norris rådde mig till det.
Hon verkar mycket angelägen att få en tillbedjare.
Maria är också mycket tilltalande.
- Men hon har ju gjort sitt val. - Ja.
Det är därför hon tilltalar mig.
En förlovad kvinna är alltid mer tilldragande.
Hon är nöjd med sig själv.
Hennes bekymmer är över. Hon kan behaga utan att väcka misstankar.
En förlovad kvinna är säker. Hon löper ingen risk.
Du ger dig själv stort spelrum, Henry.
Men det blir du som blir lurad till sist.
"'Jag vet inte om han älskar mig, sa Eliza."'
"'Har han aldrig sett beundrande på dig?"'
"'Ömt taget din hand, fällt en tår och plötsligt lämnat rummet?"'
"'Aldrig', svarade hon."
"'Han har alltid lämnat rummet, när hans besök var över."'
Edmund, vad tycker du?
Hon är förtjusande.
De är båda förtjusande.
Jag ser inget fel i att jag tycker om en trevlig man.
Alla känner till min förlovning.
Måste du alltid vinna? Även när du fått ditt pris?
Livet är fullt av besvikelser.
Om en väg mot lyckan leder fel är det mänskligt att söka en ny.
Du får kanske användning för dina filosofiska pärlor en dag, Maria.
Det är synd att Tom, den äldste, inte är här.
Ja, med sina 20 000 pund, barontiteln och allt det andra.
Henry. Du vet att sånt inte betyder något för mig.
- Ska vi stanna här ett tag? - Ja tack.
Jag måste säga...
...att livets glädjeämnen sällan mäter sig med stunder som denna.
Eller hur, lilla vovve?
Tom! Är allt väl? Är det krig? Var är sir Thomas?
Edmund, skynda dig hit!
Vad har hänt på Antigua? Var är far?
Åh ja, Antigua.
Alla de fina människorna där som betalar för allt det här.
Tom, vi trodde du var på Antigua.
Tom återvände från Antigua lite tidigare än väntat-
-så han tillbringade lite tid i London.
Jag hittade honom på teatern vid Covent Garden.
Det är där de sätter upp ett härligt oanständigt stycke-
-som de kallar "Kärlekslöften".
Det har jag hört talas om.
Tom var en charmerande parasit, tills...
...hans pengar tog slut.
Jag fattade sympati för Tom och hans tragiska, oberättigade fattigdom-
- och valde därför att överlämna honom till hans familj som jag nu kan se-
-är så kärleksfulla och vackra.
- Och solventa. - Solventa?
I alla fall möter baronen den oäkta sonen, tar tillbaka sin älskarinna-
- och sedan lever de lyckliga i all sina dagar, förmodar jag.
- Bravo, Tom. - Bra berättat, Tom.
- Ännu en nonsenshistoria. - Nej, hör nu här, Mr Bertram!
Skådespel är för livet, vad fartyg är för havet.
Ett medel att ta sig fram med, att undersöka dess djup och skönhet.
Ni har så rätt, miss Crawford.
Bra skådespel som visar intellektets yppersta kvaliteter.
Som förmedlar grundlig insikt om människans natur-
- med sprudlande intelligens och humor-
- i den allra bästa språkdräkten. Ja, det är en absolut nödvändighet.
Men detta är skräp.
- Alltid så allvarsam. - Det är väl ett oförlåtligt brott?
Vad tycker ni, miss Price?
Jag måste göra er besviken, men jag har ingen färdig åsikt.
Jag misstänker att ni håller era åsikter för er själv.
- Fanny? - Ja, Mrs Norris.
- Vad gör du här? - Förlåt?
Du vet säkert att gårdagens sybehör inte lagts undan än.
Ja, det har ni rätt i. Ja gör det med detsamma.
Mrs Norris, det kan väl vänta?
Har hon debuterat?
Eller ska hon inte... introduceras i sällskapslivet?
Det spelar väl ingen roll.
Glöm nu allt om att debutera. Nu sätter vi upp skådespelet.
Här och nu. Tillsammans.
Yatesy, du är ett geni!
Det här rummet är som gjort för teater.
Och fars arbetsrum...
...blir en utmärkt scen.
Man säger faktiskt att jag har skådespelartalanger.
- Tom, du menar väl inte allvar? - Menar inte allvar? Jag?
"Kärlekslöften"? Jag är säker på att far skulle ogilla det.
Jag känner far lika bra som du.
Sköt dig själv, Edmund, och låt mig sköta resten av familjen.
Låt bli att spela själv, men...
...försök inte styra alla andra. - Allt klart?
- Bra! - Vad?
Vad är det? Jag sov inte.
Nej, naturligtvis inte, mor. Det trodde vi inte heller.
Var är Fanny?
Mrs Norris, hämta Fanny Price åt mig.
Jag vill gärna spela Amelia.
Men vem av herrarna får jag nöjet att kurtisera?
Sedan när är det klandervärt att vilja göra det rätta?
Nu vill Tom att Charles Maddox ska spela Anhalt.
Han är lika diskret som en gatuförsäljare.
Jaså, det är här du gömmer dig.
Fanny, jag måste öva mina repliker. Har du något emot att...
- Åh, Mr Bertram. Goddag. - Goddag, miss Crawford.
- Då går jag, Fanny. - Nej, stanna, snälla ni!
Stanna. Vi behöver publik.
- Det behöver alla. Eller hur, Fanny? - Publik skrämmer mig.
Kom. Jag spelar Amelia och du spelar Anhalt, prästen, min lärare.
- Nej, nej... - Läs därifrån. Mr Bertram vägrar ju.
Jag insisterar.
Då så.
"Under lång tid har ni varit min lärare."
"Varför skulle jag inte börja lära er något?"
- "Lära mig vad då? - Det jag vet och ni inte vet."
"Det finns saker som jag inte vill veta."
"Liksom ni gjort vissa matematiska utmaningar angenäma för mig"...
..."kunde jag kanske lära er något angenämt."
- "Kvinnan är en utmaning i sig själv. - Jag kunde lära er förstå henne."
- "Skulle ni undervisa? - Varför inte?"
"Bara en kvinna kan undervisa om sitt eget kön."
Vid närmare eftertanke måste jag erkänna-
- att jag borde spela Anhalt även om det kunde tolkas som velighet.
Hellre det än att blanda in Charles Maddox.
- "Vad jag vet som ni inte vet. - Det finns saker jag inte vill veta."
"Vad är detta? Hur kommer det sig?"
"Varför finner jag min moder så här? Tala."
"Jag kan inte tala, min son. Käre son, jag var inte förberedd."
"Kära moder, samla er"...
Ställ den därborta.
Goddag, min kära flicka.
Välkommen hem, sir.
Du milde...
...du har vuxit och det har din skönhet också.
Var är de andra? Julia och Maria?
Vad var det? Reparationer?
Baddeley.
Åh, ni måste vara sir Thomas!
Mitt namn är Rushworth, Er kommande svärson.
Vi övar till en teaterföreställning.
Jag spelar greve Cassel och uppträder först i blått med en kåpa i rosa satin-
-och sedan bär jag en annan...
...förnäm kostym, en jaktkostym.
Jag har 42 repliker... det är inte så lite.
Far...
- Kom nu, Edmund. - Nej, på inga villkor.
Far, vi...
Tom. Så det var därför du hade så brått hem från Antigua?
Åh, sir Thomas...
...jag hade inte uthärdat din frånvaro en minut till.
Kära Suzy. Alla spår av teatern är borta.
Tom och Yates har flytt från högtidligheten som återvänt.
Berätta mer om negrerna, kära du.
Mulatterna är välbyggda och särskilt kvinnorna har vackra drag.
Jag har en som är så lätt och elegant i rörelserna-
- och dessutom intelligent. Men två mulatter kan inte få barn.
De är som mulor vad det angår.
Jag är ledsen att behöva motsäga er, far, men det där är nonsens.
- Så kan man inte säga. - Jag sade inte att de var mulor.
Jag sade att de är som mulor.
Läs Edward Longs "Jamaicas historia", innan du utmanar mig.
Jag överväger att ta med mig en hem och använda som tjänstefolk.
Ursäkta mig, men jag har läst att tar man slavar till England-
- kommer det att diskuteras om de ska friges här.
Om jag inte tar fel...
Du har förändrat dig en hel del, min vän.
Jag har läst lite om ämnet.
Thomas Clark, för att vara mer precis, på Edmunds rekommendationer.
Fannys aptit på kunskap är lika stor som en mans.
Och hennes berättelser är utmärkta, en helt ny stil.
Ja, det är bra.
Din hy har förbättrats avsevärt.
Jag hoppas ni en dag upptäcker hennes inre skönhet, far.
Du verkar så fattad och din figur...
Snälla.
Håller ni inte med, Mr Crawford?
Renhet är absolut tilldragande, sir Thomas.
Särskilt för de orena.
Hennes moraliska karaktär och trogna hjärta-
- ger ögonen glans och kinderna glöd.
Snälla...
Fanny räds uppmärksamhet och smicker som andra räds att blir försummade.
- En skarpsynt iakttagelse. - Tack, Mr Bertram.
Jag fick just en idé. En bal här på Mansfield Park till Fannys är.
Vi låter henne debutera i sällskapslivet.
Säkert kommer någon ansedd man att lägger märke till henne.
Hon kommer att glida fram med lätt elegans.
Förlåt, men...
Jag måste... ursäkta mig.
Inget stort, bara grannar och vänner.
Fanny, var inte dum, det regnar.
Regnet får mig att se klart.
Det är ju bara en dum bal.
Jag vill inte säljas som en av din fars slavar!
Var nu inte så dum!
Dumhet anses annars förhöja kvinnans charm.
Fanny, du uppför dig irrationellt.
Ännu ett smickrande ord. Jag måste vara förtrollande.
Fanny, du måste vänja dig vid tanken...
...att du tål att tittas på.
- Det vore inte det sämsta valet. - Sir?
Hon är spirituell, intelligent och inte utan ett visst värde.
- Hur mäter ni det värdet, far? - Din rena moral imponerar inte mig.
Hennes familj är väletablerad, det är allmänt känt.
- Familjen Price? - Familjen Crawford, Edmund.
Jag pratar om familjen Crawford. Mary Crawford.
Vad läser du?
Laurence Sternes "A Sentimental Journey".
Får jag?
"Jag blev avbruten"...
..."av en röst som klagade: 'Jag kan inte komma ut."'
"Jag tittade längs korridoren och såg en stare i en liten bur."
"'Jag kan inte komma ut, ' sade staren."
"'Gud hjälpe dig, ' sade jag, 'men jag ska släppa ut dig, kosta vad det vill."'
"Men det var omöjligt att få ut den utan att ta sönder buren."
"Jag måste använda bägge händer."
"Fågeln flög till den plats där jag tänkt släppa den"-
- "och pressade bröstet mod gallret, som var den otålig."
"'Jag fruktar, stackars fågel, ' sade jag 'att jag inte kan släppa dig fri."'
"'Nej, ' sade staren. "'Jag kan inte komma ut."'
"'Jag kan inte komma ut, ' sade staren."
Ni läser bra.
Tack.
Far, jag vill tala med er om Rushworth.
Maria, ja...
...du vet hur angelägen jag var att tycka om din Mr Rushworth...
Men ni anser honom vara en ovärdig ung man.
Han är lika okunnig i affärer som i kultur-
- och är tydligen inte medveten om sina brister.
Jag är inte blind, far.
Kanske ingicks alliansen, även om den är fördelaktig-
-i för stor hast.
Oroa dig inte, Maria. Jag tar hand om dig.
Vi måste tappert möta allt obehag och avbryta förbindelsen helt-
- om du känner dig olycklig inför tanken på ett giftermål med honom.
Jag tänker inte låtsas att han har en lysande personlighet.
Inte heller tänker jag låtsas att tanken om en större inkomst-
- ett hus i staden och alla de andra trevliga och oskyldiga nöjena-
- som förbindelsen för med sig, inte tilltalar mig.
När det gäller resten... nå ja, han är ju ung ännu.
Jag skulle vilja gifta mig omgående. Inom de närmaste fjorton dagarna.
- Jag förstår inte denna brådska. - Jag förstår inte fördröjningen.
Och jag vill att Julia följer med på smekmånaden.
Du vill att Julia ska följa med dig på smekmånaden?
Ja. Hon har aldrig varit i Brighton.
"Kära Suzy. Maria gifte sig i lördags."
"Hon var väl förberedd för äktenskapet."
"Förberedd genom sitt hat till sitt hem"-
- "och sitt förakt för den man hon skulle äkta."
"Bruden var elegant och de två tärnorna var passande mindre iögonfallande."
"Modern hade luktsaltet vid handen i förväntan om sinnesrörelse"-
- "och hennes moster försökte gråta."
"Giftermål är sannerligen en strategisk affär."
Adjö, min kära.
Det är en tröst att du aldrig lämnar oss, Fanny.
Mrs Norris bad mig hämta äpplena.
Nej, jag tänker vara så självisk att hålla dig kvar.
Hon måste förlåta mig.
Själviskhet måste alltid förlåtas, för det finns inget hopp om bättring.
Så vacker du är.
I morgon kväll kommer balsalen att lysas upp av din skönhet.
Du har verkligen en vacker figur.
Det undrar mig inte att Edmund trivs så bra i ditt sällskap.
Jag är så elak att han blir förvirrad.
Jag önskar jag hade ditt omdöme.
Säg mig... pratar han om mig?
Ibland. Är det er harpa som står där inne?
Ja, det är det. Den kördes hit från London i Henrys vagn.
Jag försökte hyra häst och vagn-
- men upptäckte att det var en mycket orimlig fråga.
Jag har förnärmat alla bönderna, alla arbetarna-
-och allt höet i hela socknen.
Det är mycket viktigt att få in höet på landet vid den här tiden.
- Och musiken då? - Det beror väl på musiken.
Det är Edmunds favorit. Han är mycket lyhörd för musik.
Edmund säger att under en gudstjänst-
- är det musiken som bäst låter anden höja sig mot livet efter detta.
Herregud.
Varför spilla den på sömniga kyrkobesökares påstådda fromhet?
Ge mig hellre en konsert eller en bal. Han håller säkert med.
Ni får ursäkta att jag säger emot er, men det vet jag att han inte gör.
När han prästvigs kommer han-
- om jag inte tar fel att predika själv.
Blir prästvigd? Tänker Edmund bli präst?
Ja.
Präster är så hemskt tråkiga. Och prästfruar ännu värre.
Vilket yrke skulle ni föreslå?
Jag är ju inte den förstfödde.
Det måste finnas en farbror eller morfar, ni kan ärva?
Det finns det inte.
Välj juridik då, det är inte för sent.
Där kan ni åtminstone utmärka er med språk och klokhet.
Jag har ingen önskan om att utmärka mig med tomma floskler.
Er far kan få in er i parlamentet.
Min fars val har inte mitt intresse.
Nej, jag vill bli präst.
Det finns värre saker än ett liv i medkänsla och eftertänksamhet.
Hon är inte ond, men hon talar med ond tunga.
Det grämer mig i själen.
Kanske beror det på hennes utbildning?
Jag kan kanske omvända henne.
Fanny, bara fler kvinnor var som du. Jag älskar dig mer än jag kan säga.
Jag kräver att få den första dansen på balen i morgon.
Ens betydelse ändrar sig stundtals utan någon särskild orsak.
Det finns en orsak till allt, Fanny. Din person är rakt igenom tilltalande.
I kväll ger jag alla rätt.
Jag tycker ni skulle erkänna att ni är förälskad i Fanny Price.
Naturligtvis älskar jag henne.
Men det finns lika många sorters kärlekar som ögonblick i tiden.
Perfekt. Du dansar som en ängel, Fanny Price.
Man dansar inte som en ängel ensam, Mr Crawford.
Vad hör jag? En komplimang?
Himlen vare lovad, en komplimang från den sköna!
Jag berömde er dans. Håll huvudet kallt, Mr Crawford.
"Och då, få timmar före sin död, sade Laura:"
"'Tag lärdom av mitt sorgliga öde" '-
- "'undvik att svimma, undvik att dåna."'
"'Bli vansinnig så ofta du vill" '...
... "'men svimma aldrig."'
- God eftermiddag. - Goddag, sir Thomas.
- Sir, jag har tänkt på prästgården. - Inte ni också.
Spader är trumfkort, Fanny.
Jag glöder av entusiasm inför min nya plan.
Och vad går den ut på?
Jag tänkte att ni kanske ville hyra ut den till mig.
Men den ska ju Edmund ha.
- Vem vill köpa en drottning? - Vad kostar den?
- Två shilling. - Det är rena stölden.
Mr Bertram kunde bo kvar på Mansfield Park.
Här är ni närmare er älskade familj-
...och mitt förhållande till er familj som blir mig kärare för varje dag.
Jag har en bättre plan, Henry. Bo här hos oss. Stanna så länge ni vill.
Hämta alla dina hästar... och din syster också.
Var som en familjemedlem. Det hade glatt oss, eller hur, Fanny?
Naturligtvis. Vem vill köpa kungen för tre shilling?
Jag sätter allt på spel som en modig dam.
Inget kallt övervägande för mig. Jag är inte skapad att sitta stilla.
Förlorar jag har jag åtminstone strävat efter att segra.
Utmärkt, Fanny.
- Jag måste tala med dig. - Ja, Mr Crawford?
Du vet säkert att jag ämnar hyra prästgården?
Jag önskar förbättra och fullända mitt nära förhållande... till dig.
Fanny, du har väckt känslor som mitt hjärta aldrig tidigare känt.
Det finns bara en lycka i livet. Att älska och bli älskad.
Mr Crawford, ni pratar strunt.
Strunt?
Ni är en sådan skicklig talare att ni snart tror er själv.
Du blir min död.
Det är bara på scenen en man dör av kärlek, Mr Crawford.
"Från denna stund kom de varandra närmre dag för dag"-
- "tills det till sist gick så långt"-
- "att de utan skrupler sparkade ut den andre genom fönstret för en bagatell."
Ja?
Min kära flicka. Det är en stor dag. Sannerligen en stor dag.
Ja... Är det det?
Du gör mig kanske ännu mer stolt än mina egna döttrar.
Det får ni inte säga, sir.
Varför har du ingen brasa i dag?
- Jag fryser inte, sir. - Men du brukar väl ha en brasa?
Nej, sir, men jag har en varm sjal.
Din moster måste vara omedveten om det.
Jag förstår.
Så länge du är i mitt hem ska du ha en brasa.
Jag vet att det har varit en ovärdig åtskillnad...
...men jag har för höga tanker om dig för att tro-
- att du känner någon bitterhet över det förhållandet.
Därför är det med stor glädje jag kan berätta för dig-
- att Henry Crawford har anhållit om din hand.
Jag gav honom min välsignelse.
Jag anade inte att hans känslor hade blivit så starka.
Jag måste ha blivit för gammal för att följa med i ungdomens intriger.
Var snäll och gör dig klar och följ med ner.
Mr Crawford är fortfarande kvar som du nog förstår.
Var inte rädd.
- Jag kan inte, sir. - Kan inte vad då?
Jag kan inte ingå äktenskap med honom just nu.
Du är inte säker på dina känslor? Jag såg dig med honom, Fanny Price.
Jag vet att du inte är okänslig för hans charm.
Visst har han charm, sir.
Har någon annan man förklarat dig sin kärlek?
- Nej, sir. - Vad är det då?
- Jag litar inte på honom. - Varför inte det?
Som många andra charmerande män är han beroende av andras uppmärksamhet.
Är det så farligt?
Hans enda intresse är att bli älska, inte att älska.
Du har läst för många romaner.
Jag är en mycket hängiven romanläsare, men det försämrar inte mitt omdöme.
- Litar du på mig? - Min framtid ligger i era händer.
- Jag upprepar: Litar du på mig? - Ja, sir.
Jag litar på honom. Du gifter dig med honom.
Det vill jag inte...
...sir.
Fanny Price, jag trodde inte dig om egensinne-
- inbilskhet och tendenser till självständigt tänkande-
- som nu för tiden kan iakttas även hos unga kvinnor.
Och som särskilt är anstötligt hos unga kvinnor.
Anstötligt ut över alla gränser.
Har du glömt att du inte har Mary Crawfords årliga inkomster?
Och inte din familj heller?
Deras eventuella fördelar har du inte tänkt på.
En ung man önskar uppvakta dig-
- och allt talar till hans fördel. Inte bara hans position, förmögenhet-
- utan också hans tilltalande väsen och hans konversation prisas av alla.
Han är inte en flyktig bekantskap. Du har känt honom en tid.
Hans syster är din nära väninna.
Du måste ha lagt märke till något särskilt i hans uppförande.
Du måste ha förstått hans avsikter, även om du uppträtt oklanderligt.
Jag tror att du är osäker på dina känslor.
Det lönar sig inte att prata med dig. Misären måste få ett slut.
Och eftersom du inte känner för Mr Crawford-
- det du i din fantasi har föreställt dig-
-är nödvändigt för att finna lyckan.
Nej, jag måste säga...
Det är rena galenskapen att kasta bort en sådan chans-
-att skaffa sig en ställning i livet.
En attraktiv, ärofull och nobel ställning.
Chansen kommer aldrig igen
Och vet du vad, Fanny Price?
Och det är mer än jag gjorde för Maria.
Nästa gång mopsen får valpar...
...får du en.
Hon behöver bara tid, sir Thomas.
Han älskar dig, Fanny. Om en man någonsin har älskat en kvinna...
...så är det Henry som älskar dig för evigt.
Edmund...
...vad tycker du?
Att han valde dig, bevisar hans goda karaktär.
Han kan göra dig mycket lycklig...
...och du kan göra honom till en ny man.
Det borde inte tas för givet att en man absolut är tilltalande-
- för varje kvinna, han finner tilltalande.
Vill du återvända till Portsmouth? Jag ska skriva till din mor i kväll.
Frånvaron av Mansfield Parks lyx och elegans under en tid...
...får dig kanske på bättre tankar.
Är det ditt val, unga dam?
Ja... det är det.
Varför det, Fanny?
För att komma hem igen.
För att känna mig älskad av en familj.
För att ge kärlek utan rädsla eller återhållsamhet...
...och känna att jag är omgiven av jämlikar.
Jag hoppas du förstår...
hur mycket jag...
...jag kommer att skriva till dig.
Jag skriver också till dig...
...när jag har något som är värt att skriva om.
Vem säger att vi inte blir svägerskor?
Det vet jag att vi blir.
- Mor. - Fanny!
Kom in. Du måste vara utmattad efter resan.
Nej, den var förvånansvärt kort.
Titta på dig. Du är så...
Betsey! Väck far. Kom in.
Var resan tröttsam? Du måste vara utmattad... Betsey!
- Jag väckte honom i går. - Nu ljuger du!
Jag antar att du har många tjänsteflickor?
Jag har en del uppgifter. Jag är Lady Bertrams och Mrs Norris högra hand.
Jag har bara de två flickorna. Vi hade lite hjälp, men...
- Din far har inget arbete, så... - Goddag.
Hur länge stannar du?
- Det vet jag inte säkert. - Far vill inte gå upp.
Hon är här!
Så fin du är. Som en prinsessa.
Jag sade väl att hon var vacker, mor?
Ja, det gjorde du.
Far, Fanny har kommit hem. Här är hon.
Vänd på dig. Kom nu, så vi får titta på dig.
Vänd på dig.
Vackert.
Kom hit, din pratkvarn. Jag retas bara.
Ge din grove gamle far en ordentlig kram.
Välkommen hem, Fanny.
Det blir bra med en flicka till i huset.
Jag kommer snart att strö ut lite halm och kalla stället för ett stall.
Börja nu inte med det.
"Undvik att svimma, undvik att dåna."
"Ett raserianfall är inte hälften så farligt."
"Det är en övning för kroppen, som till och med kan befrämja hälsan."
Fanny, ett brev! Vem är det från?
Mary Crawford, en väninna.
Åh, som vi saknar dig, min kära Fanny Price.
Min bror hänger med huvudet. Skriv ett brev, som ger hans blick liv igen-
- skriv om alla de tjusiga kaptener, du försmår för hans skuld.
"Jag besökte Julia och den kära Mrs Rushworth på Wimpole Street.
Vi verkade alla glada över återseendet... och var det väl också.
Vi hade så mycket att tala om.
Särskilt om dig och Henry.
Ska jag berätta om Mrs Rushworths ansiktsuttryck, när du nämndes?
Fanny? Fanny Price?
Jag trodde annars inte hon saknade självbehärskning-
- men den svek henne vid gårdagens avslöjande.
Jag tror inte mina öron, Henry Crawford.
Det måste ni, Mrs Rushworth.
Och vad Edmund angår... präst eller ej-
- måste jag säga att jag är mer och mer mottaglig för hans charm.
"Din tillgivna Mary Crawford."
Hurdan är denne Henry Crawford?
En vällusting, tror jag.
Ja tack.
De är mer underhållande som romanfigurer än i verkliga livet.
Men underhållande är de. Och Lady Bertram?
Hon lider av en nästan dödlig trötthet.
Det tröttar henne att brodera saker som saknar funktion och skönhet.
Och den generösa dagliga dosen opium ska vi inte tala om.
Din tunga är skarpare än giljotinen, Fanny.
Det beror väl på min utbildning.
Miss Price! Miss Fanny Price!
Vad är det för oväsen?
- Vad är det, pojk? - Jag måste tala med Fanny Price.
- Det är jag som är Fanny Price. - Är det ni? Annars får jag inga pengar.
- Jag vet att jag är Fanny Price. - Bra. Stanna där.
Åh, och så skulle jag säga något om starar som flyger...
Något romantiskt. Jag minns det inte helt.
Vi har nog förstått tanken, tack.
Fanny, vad är allt det här för något?
- Mr Price. - Ja?
- Henry Crawford, vän till... - Maria Bertram.
- Trevligt att råkas. - Och ni måste vara Mrs Price.
Jag ser er likhet med Lady Bertram och Mrs Norris.
Naturen har skänkt er familj skönhet i rikliga mått.
Ni är allt för vänlig, Mr Crawford.
- Miss Price. - Mr Crawford.
Det var ni, eller hur? Fåglarna och allt det andra.
Jag är ledsen, men jag vet inte vad ni talar om.
Berätta allt nytt från Mansfield. Hur står det till med dem allesammans?
Med allesammans menar du väl Edmund? Fanny, jag vet det.
- Vad vet du? - Jag vet att du älskar Edmund.
Jag vill tala öppet och ärligt.
Det är nog ditt inflytande på mig.
Han är en bra man, men han ska gifta sig med min syster.
- Har han friat? - Så gott som.
- Jag tänker gömma min sorg tills dess. - Jag är ledsen, men du måste sörja nu.
Jag vet att jag inte ger ett tillförlitligt intryck.
Du är mycket mer värd än jag. Du har något av en ängel över dig.
Jag vet att du bevittnat mina oseriösa närmanden till Maria.
Men din blick är så klar och stark. Jag ber dig, titta på mig än en gång.
Jag har förändrat mig, Fanny Price.
Jag ska vänta på dig i all evighet.
Min ihärdighet ska bevisa att jag har förändrat mig.
Det är er förmåga till att förändra er som skrämmer mig.
- Du leker med mig. - Nej.
Om än meningslöst så är mitt hjärta fortfarande fullt av en annan.
Då väntar jag...
...till det än en gång finns plats.
Det är rikedomens vanor jag fruktar.
Och ändå är hon den enda kvinna i världen som jag kan tänka på som...
...min hustru.
Vart skulle de nuvarande hyresgästerna flytta om vi flyttar in?
Jag har flera hus här, sir. De skulle bli väl omhändertagna.
- Det är ett generöst anbud. - Det första bland många, hoppas jag.
Jag har tänkt på det, Fanny.
Det är ingen skam att vara rik.
Det beror på hur rikedomen kommit till en.
Frances? Kom hit.
Kom ihåg, Fanny...
...jag gifte mig av kärlek.
Hur känns det att vara hemma?
Portsmouth är Portsmouth, och Mansfield är hemma.
Tycker du inte om havet?
Inte när det luktar och man inte kan segla bort.
- Det kan du. - Fattigdom skrämmer mig.
En kvinnas fattigdom är ett hårdare straff än en mans.
Det kan diskuteras.
Men det behöver inte bli ditt öde. Du kan leva ett komfortabelt liv med...
...med mig.
- Jag vet det. - Gör du det?
Ja.
Var det ett ja?
Ja.
Det ja jag har hört tusen gånger i mitt hjärta, men inte från din mun?
Du kommer att älska mig så småningom. Säg det igen!
Ja.
Godmorgon, miss Price
Godmorgon, min sköna
Nej, låt bli! Snälla, låt bli!
Kom, Charlie.
Mina ord var överilade.
Jag har lidit fruktansvärda kval och jag känner att jag inte kan...
...att jag inte kan gifta mig med dig.
Jag är inte beredd.
- Och när är du det? - Det vet jag inte.
Hur kommer det sig?
Jag tvivlar fortfarande på dig
Tvivlar på mig?!
Är ditt uppförande i dag kanske pålitligt?
- Du talar om pålitlighet! - Förlåt mig.
Må er vistelse i Portsmouth bli angenäm och långvarig-
-och motsvara era höga krav.
Är du säker?
Jag vet inte vad det är att vara säker.
Fanny, kom med detsamma.
Vem ska betala för alla dessa papper?
Kom nu.
Jag har kommit för att ta dig med till Mansfield. Du behövs där.
Vad har hänt?
Tom var ute och festade i Newmarket och blev sjuk.
Hans dryckesbröder lämnade honom i Yates vård-
-och sedan svek Yates honom också.
Han hittades ensam, nästan död, för två dagar sedan.
Situationen är mycket allvarlig.
Vi måste skynda oss. Om du vill följa med.
Fanny, jag har inte berättat för dig hur mycket...
Vi ses snart igen, Suzy. Det känns så.
Kom ihåg: "Bli vansinnig så ofta du vill, men svimma aldrig."
Jag hoppas du mår bra, bortsett från den här tragedin?
Ja... Som jag antydde i mitt brev...
...tror jag att Mary har försonat sig med tanken om-
-att gifta sig med en tråkig präst.
- Jag hörde att Crawford kom på besök. - Ja.
- Var han artig mot dig? - Ja. Mycket.
Har ditt hjärta ändrat inställning?
Ja... åtskilliga gånger.
Jag har... Jag inser att jag....
Jag inser att...
Du och jag behöver inte tala när orden inte räcker till.
Jag har saknat dig.
Och jag dig.
- Fanny, du är tillbaka. - Ja, sir.
Bra. Vi har haft tillräckligt med utanförskap här på Mansfield Park.
Vatten.
Ljuset är för starkt.
Godmorgon, sir.
Kära Mr Crawford, tack för ert besök i denna svåra tid.
Miss Maria... Mrs Rushworth kommer också senare i dag.
Mr Rushworth är förhindrad på grund av arbetet med parken på Sotherton.
Jag kan glädja er med att miss Julia kommer inom en timme.
Välkommen.
- Fanny. - Tack för ert besök.
Fanny... jag tänkte fråga dig...
Hur länge stannar du?
Jag är inte säker, Mrs Norris. Hur länge stannar ni?
Mrs Rushworth... Jag hoppas ni mår bra?
- Ja tack. - Och Mr Rushworth?
Är inte vi vänner? Snälla, Maria.
Hur har Fanny det?
Hon är en snäll liten flicka.
Har du blivit en snäll liten gosse?
Hon har försmått mig, Maria.
Om det bara var över mig du suckade.
VÅRA GRANNAR
Min son är sinnessjuk.
Gå in på ditt rum. Ut med dig!
Fanny, vad är det? Vad är det som hänt?
Vad är det?!
Titta inte på mig så där.
Rushworth är en narr, det vet du, och jag är fast.
Jag är fast.
Mår du bättre?
Förlåt... Förlåt.
Godmorgon, Mansfield Park!
Hämta Edmund, sir Thomas och Maria. Vi har en viktig gäst här i dag.
Edmund, det här är Mr Dixon från London Times.
Han skriver just en artikel om moderna parker och är intresserad av Sotherton.
Var är Maria?!
Han skarpsinnige mannen har upptäckt Gilpins inflytande.
Vakna, alla vansläktade!
Godmorgon? Maria?
Var är Maria?
Det vet jag inte.
Så tidigt på morgonen?
Då talar vi med Crawford. Det var han som rekommenderade-
- att vi tog bort hela den gamla ekallén.
Var är Crawford?
På prästgården, hos familjen Grant kanske?
Nej... där var vi först.
Sir Thomas, det står något här som ni bör läsa...
Gode gud, det är ganska alarmerande.
Här, i socitetsspalten.
Fanny...
...läs högt för oss.
Du har en sådan stark och klar röst.
"Det är bekymmersamt för tidningen att vara tvungen att meddela-
- om ett äktenskapsbrott hos familjen Rushworth på Wimpole Street."
Fortsätt.
"Den vackra Mrs Rushworth, en prominent person i den eleganta världen"-
- "har lämnat sin makes egendom"-
- "i sällskap med den välkände och försåtlige Mr Crawford."
"En nära vän inte bara till Mr Rushworth"-
- "utan också till Mrs Rushworths fader, sir Thomas Bertram på Mansfield Park."
"lnte ens tidningens redaktör vet var de har sökt tillflykt."
Gud hjälpe os.
Vilka idioter! Och under det här taket.
De borde veta att Rushworth är dum nog att tillkalla pressen.
Under vilket tak hade det varit bättre, Mary?
Jag förstår din bitterhet, Fanny, men rikta den inte mot mig.
Din bror är en skådespelare.
En charmerande och outgrundlig skådespelare.
Den omedelbara njutningens frestelse blev för stark-
-för en som aldrig har behövt försaka.
Efter allt besvär med att välja ut den bästa och dyraste utbildningen...
...känner jag att jag inte känner mina egna barn.
Naturligtvis gör ni det!
Vi skriver nu 1806, för Guds skull!
Det är inte första gången sådant har hänt, och inte sista.
Hör nu här...
Er familj befinner sig i trångmål-
- men ni måste hämta er och överleva med bibehållen stil.
Om Henry inte väljer att gifta sig med Maria-
- och inte heller ni tar emot henne blir hon utstött.
Et löv i vinden som blåser efter andra mäns önskningar.
Eller också...
...kan vi hämta oss från detta.
Här är mitt förslag: Vi måste övertala Henry att gifta sig med Maria.
Efter en passande tidsrymd-
- accepterar Edmund och jag Maria och Henry i våra kretsar...
...och vårt hem.
Sedan kan resten av er efter en passande tidsrymd...
...välja att också stötta dem.
Eftersom familjen Bertram är mycket respekterad-
- kan hon kanske återta sin position i sällskapslivet.
I vissa kretsar blir hon aldrig respekterad-
- men vid större middagar och baler blir hennes sällskap alltid värdesatt.
Vilken genomtänkt strategi.
Men hur får en stackars präst råd till middagar och baler?
Man måste tro på ödet.
Förlåt?
Om Tom inte tillfrisknar, är Edmund huvudarvinge.
Ingen förtjänar rikedom och inflytande mer än han.
Jag vet att ni tycker att jag inte borde säga sådant-
- men man måste förbereda sig på att allt kan ske.
Det kännetecknar en utvecklad individ.
Min rekommendation till er, sir Thomas-
- är att inte skada er egen sak genom att gripa in. Låt det ha sin gång.
Jag förstår att det kan vara svårt...
Men även om stackars Tom-
- inte är stark nog till denna värld måste vi andra vara det.
Jag talar bara om vad som måste göras. Inte om vad jag känner.
Ni borde kanske fundera över varför ni är så ivrig efter Toms död.
Och ni borde kanske fundera över er illa dolda vrede mot mig.
Hade ni tagit min brors hand hade ni stått inför ett giftermål-
- och Henry skulle inte ha gått till Mrs Rushworth igen.
Då hade det stannat vid en harmlös flirt-
- vid de årliga sammankomsterna på Sotherton.
Det hela kan ses som ert fel.
Er nyktra syn på min broders eventuella död-
-får mitt hjärta att frysa till is.
Till is.
Ni planerar glatt fester för hans pengar.
Ni tystar ner min far, som om han var er knähund.
Ni angriper Fanny för att hon följer sitt ofelbara hjärta.
Det gör mig smärtsamt medveten om att den jag varit så betagen i-
-är en skapelse av min egen fantasi.
Inte ni, miss Crawford.
Ni är som en främling för mig.
Jag känner er inte och jag har inte lust att lära känna er.
- Finns det något att göra? - Vänta.
- Ja. Tiden kan läka nästan allt.
Han kommer säkert att tillfriskna.
Han hade hjärnfeber och överlevde som sexåring.
Han lekte alltid "riddar Tom".
"Ge mig ett uppdrag, far," sade han.
Jag sände i väg honom med ett meddelande till mor om teet...
...eller till Baddeley om att göra klar vagnen.
"Nej, far"...
... "ge mig ett ädelt uppdrag."
Det var allt han önskade.
Förlåt mig, Tom.
Förlåt mig.
L sinom tid...
...tillfrisknade Tom.
Henry Crawford valde att inte gifta sig med Maria.
Mrs Norris, som sir Thomas betraktade som ett nödvändigt ont-
- gav sig i väg för att ägna sig åt sin stackars olyckliga systerdotter.
Der kan antas med fog att deras respektive temperament-
-blev deras gemensamma straff.
Det kunde ha slutat på ett annat sätt...
...men det gjorde det inte.
Mary Crawford slog sig ner i Westminster.
Hon och Henry fann till sist var sin livsledsagare som delade...
...deras moderna synpunkter.
Och som ni kanske har gissat, när tiden var mogen-
-och inte ett ögonblick tidigare...
...berättade Edmund hela den ljuva och för sanningen.
Fanny, jag måste bekänna något.
- Jag har älskat dig i hela mitt liv. - Ja, det vet jag, Edmund.
Nej, Fanny...
Som en man älskar en kvinna.
Som hjälten älskar hjältinnan.
Som jag aldrig har älskat någon i hela mitt liv.
Jag ville så gärna göra det rätta...
...så jag glömde att göra det.
Men om du väljer mig...
...efter all min klantighet och blindhet...
...vore det en lycka så stor att den inte kan beskrives med ord.
Det verkar som de äntligen kommer någonstans.
Mr Yates?!
Jeanne D'Arc levde på...
...Henrik den sjättes tid. Stämmer det?
Ja, Suzy.
Jag visste det.
Susan kom till Mansfield Park. Tom blev starkare för varje dag.
Och sir Thomas upphörde med sina affärer i Antigua.
Han undersökte istället några nya och spännande möjligheter...
...inom tobaksindustrin.
Allt kunde väl ha slutat på ett annat sätt...
...men det gjorde det inte.
Jag talade förresten med en John Ward från Edgertons.
Han sade att han gärna utger dem.
Mina berättelser?
Vi får själva stå för omkostningarna, men du får tio procent av förtjänsten.
Jag har tänkt på en titel:
"Fantastiska berättelser av en mycket ung flicka i en helt ny stil."
- Vad tycker du? - Det låter... mycket intressant.
- Bara intressant? - Det är en fruktansvärd titel.
Men du är underbar.
Text: Wanda Andersson Scandinavian Text Service